Strike Back - s05e07
Jeg skjøt Idrisi. To ganger.
En kule i brystet, en i hodet.
Han kan ikke ha overlevd.
- Opplysningene sier noe annet. - Det er fragmenter av en samtale.
Vi vet ikke om det er sant.
Hæren har bekreftet det.
Jeg håper at han lever. Jeg skulle gjerne jaget ham resten av livet.
Jeg fikk et treff på Lowry. Hun er på vei til Johannes Krieger.
Han er adm. dir for Octagon. Et privat militærfirma.
Jeg hørte om ham i Irak. Han driver med skumle greier.
Utleveringer, hemmelige baser.
Og nå sitter Idrisi i et fengsel et sted?
Har alle mistet forstanden?
Jeg vil vite hvor opplysningene om Lowry kommer fra.
Det ligger flere nivåer over din klarering.
Fokuser på oppgaven din.
Hun er allerede ett skritt foran oss. Kriegers anlegg. Sett opp farten.
Hvis vi ser målet, så la meg skyte denne gang.
Omair Idrisi er død, ifølge USA
MAGDEBURG I TYSKLAND
Du er sen.
Det er bare tre minutter, tenker du.
Mye kan skje på 180 sekunder.
Imperier kan reises.
De kan falle også.
Liv kan forandres for alltid.
Opp med deg! Sånn, ja.
Ikke stopp for min skyld.
Ta bedre livsvalg.
Sikre området.
Jeg kan ordne penger.
Hvis jeg bare ville ha penger, hadde jeg stjålet kunstsamlingen din.
Jeg blåser i materiell velstand.
Jeg vil vite hvor Omair Idrisi er.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Det er sant! - Han er i live på en hemmelig base.
De visste ikke hvor, men hvem som drev den. Octagon - firmaet ditt.
Jeg trenger bare å få sannheten, så går jeg.
Lever han eller ikke?
To stykker ved bassenget. Kriegers menn er skutt.
Lowrys team kom hit før oss.
Det er sant. Han lever.
Hvor er han?
Jeg vet hvem som er på basene, men ikke hvor!
Vi setter ut oppdragene. Rachel Sheridan, en entreprenør!
- Hvor finner jeg henne? - Det gjør du ikke.
Hun lever for ikke å bli funnet.
Vi er i posisjon. Gå inn.
Ikke skyt! Jeg er informanten! MI6!
- For noe vås! - Våpenet på bakken.
Visiter ham.
Slapp av. Hvis han skyter deg, er du snart på beina igjen.
- Hyggelig, Mac. - Han er ubevæpnet.
- Hvor er Lowry? - Hun forlot fotfolket bak seg.
Vi sjekker huset.
- Volkan Horatio. Kontroller med MI6. - Ring dem.
Vi får se om hans pisspreik stemmer.
- Død? - Død.
Fanken. Da har vi ingenting.
Kanskje han har filer med info.
Eller så er alt bare oppspinn.
Du tror vel på romvesener?
Rent statistisk er sjansen for liv et annet sted i universet ganske høy.
Men du tror ikke at han overlevde en kule fordi det sårer din stolthet.
Nei. Hvis han lever, betyr det at en jævel lyver for oss.
Det kan være mine landsmenn eller dine. Hvem som helst.
Jeg godtar at min regjering lyver daglig,-
-men ikke om noe sånt som dette. Ikke i dette omfanget.
Vi tar dataen og harddisken og ser om Jensen finner noe.
- Det henger opp ned. - Hvordan ser du det?
Det er Kandinskij. Det er russisk.
Han skapte den abstrakte ekspresjonismen.
Han så kunstneren som en visjonær, som varslet framtidens virkelighet.
Kunne han tegne en hest?
Mac...
Det var noen som lagde amatørfilmer.
Volumet.
Lever han, eller ikke?
- Det er sant. Han lever. - Hvor er han?
Han trues med våpen.
Vi setter dem ut.
Rachel Sheridan, en entreprenør!
Vi må finne Rachel Sheridan før Jane Lowry gjør det.
For en rekrutteringskampanje.
En jihadleder som gjenoppstår, inspirator, gallionsfigur...
Vi må snakke med oberst Parker.
Jeg vil ikke anklage en amerikansk offiser for løgn uten konkrete bevis.
Vi trodde at Lowry var ferdig, men hun har bare begynt.
Rachel Sheridan, tidligere infrastrukturekspert i CIA.
Var med og tegnet Guantanamo før hun gikk til privat sektor.
Får hun betalt for å tegne hemmelige baser?
Hun modifiserer eksisterende baser.
- Sikrer dem. - Du vet hva jeg mente.
- Hvor finner vi henne? - Det gjør vi ikke.
Folk som Sheridan forsvinner slik at vi ikke skal kunne finne dem.
Jeg skal undersøke saken.
Du holdt opplysningene om Volkan skjult fra oss.
MI6 informerte om Janes bevegelser på betingelse av at jeg ikke røpet det.
Det er vi som risikerer livet vårt.
Det fins ting du ikke trenger å vite, kaptein.
Vi er alle rystet av dette. Hvis Idrisi lever, løy oberst Parker.
Kanskje også folkene hans. Det kan bli en eksplosiv situasjon.
Det du gjorde akkurat nå, var interessant. Sinne, så empati.
Det lærte du meg for håndtering av motvillige vitner. Du gjør det nå.
Du byttet fra "du" til "vi" for å få med meg.
Eller så har jeg bare en jækla samtale med deg, kaptein.
Spar manipuleringen til Volkan Horatio.
Hvorfor invaderer du herregårder hvis du jobber for MI6?
Risikerer soldater? Mister soldater?
Hun dukket opp og sa at Idrisi var i live.
Og mine menn begynte å tro på eventyret.
Jeg hadde ikke noe valg.
Så du tipset MI6, tjente litt penger...
Kanskje kverke Lowry attpåtil. Alle vinner.
Vi betaler det dobbelte mot MI6.
Gå tilbake til folka dine. Led oss til Lowry.
Tror du at hun venter på at dere skal finne henne?
Nei, men hun finner deg, og du gir henne til oss.
Jeg liker den med hvalene.
Og "The Wrath of Khan", der du dør.
"Lev lenge og vel." Det er vakkert.
Han fleiper om navnet ditt. Volkan.
Vulcan - du vet, som Spock.
- Spock? - Du foretrekker kanskje "Star Wars".
Jeg vet hvem dere er. Det var dere som drepte Omair.
Og dere sitter der og spøker og ler...
- Ta det med ro. - Jeg bør drepe dere!
- Drittmennesker! Jævla avskum! - Ro deg ned.
Jeg forstår at du er sint. Du gjorde et valg.
Du skal få sølvet ditt.
- Vet du overhodet hvor Jane Lowry er? - Jeg kjenner oppgaven min, takk.
Vi finner ikke Sheridan, men jeg fant Lila Hall.
- Hvem er det? - Sheridans datter.
Sheridan beholdt sitt pikenavn. Hall er farens navn. Amerikaner, død.
Hun flyttet til Europa. Hun studerer på Hamburgs universitet.
Hun jobber deltid på en bar.
Lowry søker også Sheridan. Datteren er i fare.
Vi må finne henne før dem.
Hvilken bar jobber hun på?
- Volkan. Vi trodde at du var død. - Takk for omtanken.
Er det noe du ønsker å fortelle meg, Kadir?
Hun sa at hvis du kom tilbake, måtte vi iverksette tiltak.
"Hun"?
Dere er mine folk.
Vi er Idrisis folk.
Fanken. Vi har problemer.
Helvete også.
- Avslørte de ham? - Ja, de avslørte ham.
Oppfattet. Dere må møte Novin.
Hvordan kom du deg derfra?
Jeg er mer bekymret for hvordan britisk militær visste at vi var der.
- Svar på spørsmålet! - Slutt.
Jeg skal prate, men bare med deg.
De slapp meg fordi de vil at jeg skal forråde deg.
Ja...
De fikk det visst for seg at du var interessert.
Jeg var overbevisende.
Nei, du var ærlig. Du kommer til å forråde meg.
Det forstår jeg.
Du har mistet troen.
Omair Idrisi lever.
Hvis du finner Rachel Sheridan, så finner vi mannen min.
Da skal jeg lære deg å tro igjen.
Endelig - litt kultur.
Dette er en feilaktig framstilling av amerikansk nybyggerliv.
- Ser dere Lila? - Ja, ved baren.
- Jeg fikser dette. - Slik du fikset Idrisi?
- Kan man få en øl? - Jeg har pause.
Er det Schopenhauer? Det er bra saker.
- Mener du alvor? Han er en drittsekk. - Det var litt grovt.
For meg er han litt av en helt.
Han sa at kvinner passer best til barnepass,-
-siden de er barnslige, dumme og korttenkte.
Greit, han var ikke ufeilbarlig.
At naturen fratar dem skjønnheten når de har født,-
-for da trenger de ikke å formere seg mer.
Akkurat det der er jo fælt.
Jeg tror at majoriteten av all metafysisk filosofi-
-ble skrevet av stygge menn som var livredde for det motsatte kjønn.
Nå vil jeg invitere deg på et stort glass.
Jeg drikker ikke på jobb.
Da kan vi kanskje snakke om moren din, Lila.
Du har nok tatt feil.
Jeg er sersjant Samuel Wyatt.
Farlige mennesker leter etter henne. Jeg vil hjelpe dere.
Enten går du, eller så blir du kastet ut.
Tre amigos på vei inn.
- Skal vi? - Hola.
- Hør på meg litt... - Drit og dra!
Jeg beklager dette.
Hvem sendte dere?
Vekk med labbene!
Vi må få deg ut herfra.
Bare de ikke skyter i stykker godsakene!
- Ja? - Nål
Kom her. Ta tingene dine.
Ta det du trenger. Skynd deg.
Hvorfor er moren min plutselig så viktig?
Hun vet hvor Omair Idrisi er.
Se på nyhetene. Idrisi er død.
Jeg vet det. Jeg var der.
Jeg skjøt ham to ganger, og så fikk han et fjell på seg...
Likevel er vi her nå. Det der er konfidensiell informasjon.
- Du forstår at moren din er i fare. - Faen ta henne!
Det er derfor jeg holder avstand! Hennes liv ødelegger mitt.
Det er sikkert slitsomt.
Min far jobbet for en veldedighetsorganisasjon i Syria.
Da jeg var 13, gjorde hun ham til CIA-muldvarp-
-for å få inn opplysninger fra kolleger - politiske aktivister.
Først nektet pappa, men mamma får alltid gjennom viljen sin.
En dag kjørte hans kolleger ham ut i ørkenen og skjøt ham i hodet.
Du... Jeg er lei for faren din.
Hvis det er noen trøst, dro min mor meg inn i en dødssekt før jeg var ti.
Det høres faktisk ganske stilig ut.
Jeg trodde at verden skulle gå under annenhver måned.
Etter fjerde-femte gang er man litt roligere.
Men de første gangene...
- De må ha vært ganske spennende. - Ja.
Man føler seg aldri mer levende enn når man står overfor døden.
Ja, du er definitivt soldat.
Hjertet mitt slår i 160 km/t.
Mitt også.
Det er ganske nifst.
Det er én måte å se på det på.
- Vi rekker det. - Jeg tror ikke...
Ok, vi rekker det.
Ok...
Helt klart en Schopenhauer-beundrer.
Trodde du at jeg skulle knulle deg tjue minutter etter at vi møttes?
Det skjer faktisk. Lila. Du er i fare.
- Ja, karer med våpen. Jeg skjønner. - Vent.
- Jeg vil bare beskytte deg. - Hva vil de?
De vil ta mora di.
Hvorfor vil du ha meg?
Det er ikke... Det er ikke samme sak.
Dere bærer alle våpen, og synes at dere har rett.
Lila. Lila, vær så snill... Lila!
God dag, skatt. Der er han, jo!
Flink gutt. Du blir med meg, jenta mi.
- Jaha, ja... - Hei.
- Vet du hvor moren din er, Lila? - Har du truffet min mor, oberst?
Hun sier to ting: absolutt ingenting.
Du forstår vel hva som står på spill?
Ja visst. Den frie verdens sikkerhet.
Omair Idrisi, Jane Lowry, busemannen.
Ingenting av dette angår meg. Det er det dere ikke forstår.
Dere er en del av den verdenen. Det er ikke jeg. Har aldri ønsket det.
Til helvete med henne, til helvete med dere. La meg gå hjem.
Lila.
Er ikke du fastlenket til en seng?
Jeg lot deg gjøre det. Jeg ville vinne din tillit.
Ok, du vinner.
Men hør på meg. De som jakter på deg, er ikke ferdige.
- De kommer tilbake. - Jeg vet det.
Jeg må pakke og flytte.
Uten å være her har mora mi greid å ødelegge livet mitt igjen.
Hvis du havner i trøbbel, må du stole på meg.
Behold dette.
Du hadde rett. Schopenhauer.
Han er en drittsekk.
IKKE DRA TIL DIN MOR
Ma'am. Det er Volkan.
Har du noe til meg?
Jeg stjal filer fra pc-en hennes. De fører dere til Lowry.
Eller tilstrekkelig nær.
Vi sender noen.
Og så våkner jeg i et fengsel med en sekk på hodet? Nei takk.
Postkasse: Kopenicker Street 35. Sikringsskapet ved jernbanen.
Jeg trenger to til en henting.
Jeg kan dra. Oppfattet her også.
De andre er på oppdrag.
- En postkasse. Det er enkelt. - Jeg stoler ikke på Volkan.
Kanskje det ikke blir så enkelt.
Greit. Oppfattet, ma'am.
- Jeg ba deg om å aldri komme hit. - Jaså? Ikke engang et "hei"?
Ok. Et hei...
Er alt i orden?
Du har vært så stille, bare.
Ikke gjør det til noe merkelig.
- Det sier du alltid. - Hva tror du skjer?
Vi knuller, vi blir forelsket.
Bryllup med duer og dritt?
Jeg vil bare at du skal snakke oppriktig med meg. Det er alt.
Du vet hvordan dette livet er. Det fins bare to mål.
Holde seg i live, og få jobben gjort.
- Det er ikke rom for annet. - Det er ikke sant.
Var det derfor du ble med? For å omgås og stille spørsmål?
Dette var en tabbe.
- Vi glemmer det. - Bli i bilen. Jeg gjør dette.
Du må slutte å leke soldat.
Bravo 1 på vei til postkassen.
Har vi klart å oppspore Sheridan?
Det er en gård. Jeg sender GPS. Avvent instrukser.
Oppfattet.
Ingen spor etter eksplosiver.
- Jeg åpner. - Vær forsiktig.
Ingenting.
Ingen opplysninger, ingen data, ingen pakke.
Jeg har aldri kunnet ringe, skrive eller hilse på.
Det er på grunn av sånt som dette. De gir seg aldri.
Jeg sa at jeg ikke visste hvor du var.
Spiller ingen rolle. De kan skygge deg.
Nei, jeg var forsiktig. En av soldatene ga meg en lapp.
Han skrev at jeg ikke skulle oppsøke deg.
Hvorfor gjorde han det?
Vi hadde noe.
Må vi snakke om blomster og bier-
-og deres hærpikker og dumme jenter som faller for dem?
- Han prøvde å advare meg. - Hvorfor hørte du ikke etter?
Jobben din ødelegger alltid for oss andre, og det skjønner du aldri.
Jeg satt i bilen og innså: "Nå holder det."
Bilen din? Samme bil du kom hit i?
- Ta den! - Jeg akter ikke å bruke den.
Gjør som du får beskjed om, for en gangs skyld.
Hvis jeg sier at du ikke skal komme hit...
...så mener jeg "ikke kom hit".
Jeg mener ikke "gjør hva faen du vil"!
- Bra. Det var ingen sporere. - Vent. Hører du, mamma?
- Hva da? - Hør etter.
Jeg tror at det er lyden av en unnskyldning.
- Den var morsom. - Ja, den var morsom. Takk.
Kom deg inn igjen.
Jensens radio er stille.
Faen! Jensen er borte. Det var en felle.
Lowry gjennomskuet Volkan.
De har tatt Jensen! Forstått? De har tatt ham!
Helvete!
Har du hørt om kvinnen som klatret i gradene?
Hun gjorde alt for karrièren. Ødela ekteskapet, familien, alt.
Hun beveger seg fra sted til sted, for hun er redd for lyder om natta.
For gjengjeldelse for alt hun har gjort.
Og enda verre - hun kan aldri si til datteren sin hvor lei seg hun er.
Rolig. Rolig, nå.
Jeg vil bare snakke. Bare snakke.
Helvete!
Det fins ikke noe verre enn å vite at noe er på vei når man ikke ser det.
Man kan bare regne med at det kommer.
Jeg antar at de har Lila Hall. Har de moren hennes ennå?
- Jeg vet ikke hva du tror... - Will.
Det fins en bra slutt på dette, og en svært dårlig.
- Jeg prøver å være din venn her. - Du er for evig fienden.
Prosjekt Tenabrae. Det er den virkelige fienden.
Har du aldri hørt om det?
Merkelig, hva de velger å fortelle deg.
- Hvor er Rachel Sheridan? - Jeg vet ikke.
Man lærer seg visse ting.
Kroppsspråk. Sånt som avslører folk.
Kanskje du lyver for meg, men kanskje du også er livredd...
...og forteller meg ting rett fra hjertet.
Jeg må gjøre en vurdering.
Det eneste jeg vet, er at Lila, hennes datter,-
-sa at hun ikke vet hvor moren hennes er. Det er alt. Vær så snill.
Volkan her... Han gikk seg vill, men han kommer tilbake til oss.
Vi tror alle på noe. Til og med du, Will.
Hør på meg. Jeg spør deg én gang til.
Vær så snill. Bare si det.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hvor Rachel Sheridan er.
Æresord. Det gjør jeg ikke.
- Ok. - Vær så snill. Vær så snill...
Jeg er bare en datamann. Jeg vet ikke!
Vær så snill, slutt...
- Miss Sheridan. - Ikke "Miss".
Du forstår ikke alvoret i dette.
- Hvis Omair Idrisi... - Jeg skjønner at dere er urolige.
Var det ham?
Ja, det var ham.
Hvis Idrisi lever, må vi vite hvor han er.
- Hvem tok hånd om liket? - Oberst Parker, JSOC.
Interessant. Jeg kjenner Parker.
Gjør det noe om datteren min går? Det er et kodetastatur på veggen.
Hvis jeg ikke trykker inn en kode hver fjerde time, sprenges stedet.
Klokken står på 3.58. Tikk-takk.
- Lila kan gå. - Ingen går noe sted.
Det fins en base som jeg tegnet om.
- Den eies av Octagon. - Johannes Krieger.
Den finansieres og styres av... Vil noen gjette?
- Parker. - Nettopp.
Parker finner Idrisi i live.
Han vil pumpe ham for info og gjemmer ham.
Et sted der liberalerne ikke kan stoppe ham.
Et sted der han kan drepe en mann og gjenopplive ham ustraffet.
- Det løgnaktige svinet. - Det er en merkelig verden.
- Ett minutt. Får hun gå? - Ja.
Ikke før du forteller oss hvor basen ligger.
Kanskje Parker gjør noe bra. Kanskje han redder verden.
Vi blåser i Parker. Vi vil ha Lowry.
- Lowry. - Hun er ute etter ham.
Det kan bli et problem. Ja... 45 sekunder.
Kan dere slutte å sikte på hverandre?
Det er ingen som har tenkt å skyte noen.
Dette er bare en bløff. Vi bare føler hverandre på nervene.
Vi skal ikke skyte moren din. Og hun skal forhåpentligvis ikke skyte oss.
Jeg kan garantere at det ikke fins noen gjemt timer med nedtelling...
31 sekunder.
Du er muligens verdens verste mamma.
Du lever fortsatt, eller hva?
Så Lowry og Idrisi. Ja...
Du...
- Du forstår nok at vi skygget deg. - Du utnyttet meg.
Jeg ba deg om ikke å dra hit.
- Dette er jobben min. - Dette er familien min.
Det beste du kan gjøre, er å hoppe i bilen og kjøre av gårde.
Han har rett. Dra hjem, Lila.
Dere trakk meg inn i dritten. Jeg drar når jeg føler for det.
Klomino i Polen.
Det er et forlatt militærkompleks. Der er Parkers hemmelige base.
- Der finner dere Idrisi. - Fins det en vei inn?
Dette er en høyrisiko-jobb. Jeg kan snuble over noe jeg ikke skal se.
Da kan jeg bli utsatt for bilbomber, skarpskyttere eller...
Låse deg inne på en av dine baser.
Akkurat. Derfor bygger jeg alltid inn en bakdør.
Her er det en forfallen tunnel.
Dere finner en inngang i det gamle dreneringsystemet.
Det er omtrent en halv kilometer fra hovedbasen.
Dere er enten veldig modige eller veldig dumme.
Kanskje dere klarer å ta dere inn...
...men dere kommer aldri ut derfra.
Ankommer til sist kjente plass. Ingen treff på trafikkameraene.
Sjekk alle steder. Fortsett. Vær fokusert.
Jeg er på skrothaugen.
Will?
Will? Herregud...
Jeg trenger et helikopter!
Hun spurte meg... Hun spurte meg.
Jeg fortalte om gårdshuset.
Hører du, sjef? Operasjonen er avslørt.
Jeg er lei for det.
Dere må vekk derfra. Dere er avslørt.
Det kommer folk.
Ned på bakken!
Dukk! Hva som enn skjer, så bli liggende!
De prøver å tvinge oss ut på baksiden.
Vi er for utsatt der! Vi må befeste posisjonen vår!
- Det er vel meg de vil ha? - Vi skal få deg ut.
Lila! Unnskyld.
Det er en kiste der borte. Dere finner sikkert noe der.
Jeg skal prøve å avlede dem.
Nei, vent!
Vent, Rachel!
Opp med farten.
Wyatt!
Sersjant Wyatt! Skyt!
Bytte av ammunisjonsbelte!
Lukk opp!
Wyatt!
Du!
Hvor er Lowry?
Hvor er hun?
Hør på meg!
Hvor er Lowry?
Sheridan er forsvunnet, ma'am.
Hva er det?
Jeg påstår ikke at jeg er et godt menneske. Jeg har gjort ting og...
Og hva da?
Når dette er over, så kanskje...
...kanskje det fins en verden hvor vi kan ta det glasset.
- Nei. - Jeg ville bare sjekke.
Sersjant Wyatt.
Jeg kødder bare med deg.
Ja, det fins en verden.
Ok.
Vi må gå, Wyatt.
[NORWEGIAN]